Kraniet beskytter hjernene våre.
Hva skjer?
Hei, det er meg. Vil du ha en enorm svulst?
Hvorfor skulle jeg det?
Det er den fra veggen min som Derek tegnet.
Jeg tenkte du vil like den. Den er her i gangen.
Brystkassen beskytter våre hjerter.
Kroppen er bygget for å beskytte våre mest sårbare deler.
- Vasker hun? - Klokka 03:30?
Det er i det minste slik den skal fungere.
Josephine Wilson. Sterk på orto, plastikk, og et godt hode
for nevro. Resultatene hennes er utmerket.
Ja, hun stod på skikkelig. Hun hadde et tøft år, personlig.
Umulig å se. Stephanie Ewdards.
Hun har vist interesse og talent for nevro.
Hun kan skrive seg på hvor som helst.
- Hun er en superstjerne. - Og veldig drevet.
Ja, hun vil gjøre oss stolte. Dette er gøy.
- Som valghatten. - Ja.
Benjamin Warren.
Si det du vil si.
Warren er allsidig, han er god uansett hvor du setter ham.
Det er sant.
Han liker å være på den sikre siden.
Han går for enkle tilfeller, enkle diagnoser.
Han tar ingen risiko.
Ben Warren? Har du sett filen hans? - Han har tatt stor risiko.
- Jeg har gitt ham reprimander. - Selvfølgelig leste jeg filen hans.
Etter en slik feil, har assistentleger en av to muligheter.
Han spiller smartere, eller tryggere.
Warren spilte tryggere. Han er kanskje ikke klar over det.
La oss gå videre. Martin Carver.
- Du snakker en del med Wilson. - Daglig. Hvorfor?
Hun og Karev. Er de sammen igjen?
Jeg vet ikke.
- Glem det. - Du liker henne.
- Nei. - Nei. Stopp.
Du er en bra kar. Bare glem henne, ok?
Du gjorde en flott ting, men hun sier fortsatt ingenting
til deg, eller?
Så, bare gjør deg selv en tjeneste. Det er alt.
- Her. Venn til venn. - Ok. La oss reparere mennesker.
- Hei. Noen tilkalte meg. - Det var meg. Jeg trenger hjelp.
- Det haster. - Supert. Hvor skal vi?
Hos meg eller deg. I kveld. Rett etter jobb.
Jeg bryr meg ikke om du har andre planer.
- Jeg har egne planer. - Så du tilkalte meg for en middag.
Jeg mener, ja. Vi kan spise også.
- Mine planer er mer nakne. - Ok.
- Jeg mener sex. - Ja, nei. Jeg skjønte det.
Men du nøler. Var jeg for direkte?
Er du ikke klar? Du er ukomfortabel.
Hei.
Er du sammen med noen?
- Hva heter du? - Liam.
Liam. Er du skadet?
Er du syk? Føler du deg dårlig?
- Ok. Hvor er foreldrene dine? - Jeg har ingen.
- Hvem har vi, DeLuca? - Dette er Holly Harner.
Klager på smerter i bryst og mage etter et fall.
Hun har også et underarmsbrudd.
Vi venter på røntgenbildene.
- Hei, Holly. Jeg er dr. Kepner. - Hei.
- Hvordan falt du? - Jeg hadde den beste sexen i mitt liv.
Nei, tredje beste.
- Jeg er glad jeg ikke har sett den beste. - Og så måtte jeg tisse.
Og det var mørkt, og jeg prøvde å finne badet.
Jeg fant utgangsdøren isteden, og gikk rett ut i trappen, og
- Nei. - Jo, to avsatser.
Han sov videre. Naboen hans fant meg.
- Gjør det vondt? - Ja.
- Og han du var sammen? - Det var en av de
engangsgreiene, så han tror sikkert jeg bare dro.
Det er greit.
- Å, herregud. - Hva er det?
Buksene mine er på gulvet hans.
Det får han finne ut av.
Jeg beklager, Holly,
du har brukket armen på to steder.
- Å, nei. - Og det er væske
i øvre venstre kvadrant. Vi må få henne opp
- for skanning. - Ok.
Er han singel?
Hei, Maggie.
- Hei. - Hei.
- Er du hjemme i kveld? - Tror det. Hva gjør vi?
Jeg tenker på å invitere Nathan,
men jeg vil ikke at det skal bli rart eller ukomfortabelt...
Det er ditt hus. Du kan invitere hvem som helst.
Det er ditt hus, også.
Vil du ikke invitere ham hvis jeg er der?
- Det er ikke det jeg sier. - Det går bra.
- Har Hollys bilder kommet? - Ikke ennå.
Det er litt rart, men det går fint.
Ok, glem at jeg sa noe.
- Ok, ja. - Ok.
- Ok.
- Hallo? - Hei, Holly. Hvordan går det?
Det slo meg akkurat,
når du skanner, vil du kanskje se noe rart.
- Og jeg vil ikke at du skal frike ut. - Ikke bekymre deg.
Vi har sett alt. Tro meg.
Jeg har en enorm hjertesvulst, som ikke kan opereres.
- Kjære... - Og...
bare overse den, den er bare der.
Er den skarp, som om noe stikker deg,
veldig hardt, eller dunkende som en sprettende ball
- mot hodet ditt? - Det gjør bare vondt.
- Det føles som om jeg har snurret rundt. - Svimmel?
Konstant smerte. Periodisk svimmelhet. Det kan være vestibulært.
Hvem passer på deg?
- Charlotte. - Og hvor bor dere?
På en gård.
Det er kult. Har dere dyr?
En rotte og en gås, og en sau.
Det er sikkert en gris også.
Bli her litt, ok?
Det er noe nevrologisk.
- Vi må ta CT av hodet. - Vi kan ikke uten samtykke.
Og hvordan finner vi foreldrene?
Vi har kontaktet politiet angående savnede barn.
Det burde gå raskt.
Han har rene klær, velfødd.
- Han leser bøker. - Eller blir lest for.
Han får anfall.
Liam. Finn noe til hodet hans!
To lorazepam. Og en dose med Keppra!
Jeg tar det.
Du har blødning fra en rift i milten.
Vi vil gjerne prøve noe som heter miltembolisering,
Så vi kan reparere det uten operasjon.
Jeg er med.
- En operasjon vil bremse meg. - Når det gjelder hjertesvulsten.
Ja. Venstre atrialsarkom. Den kan ikke opereres.
Jeg har mindre enn et år igjen. Det er greit.
Uopererbar betyr ikke det samme for alle kirurger.
Jeg har vært hos seks kirurger. Jeg kjenner stadiene.
Dere er i første stadie. Øynene lyser opp,
dere er de eneste som kan temme det. I andre stadie lager dere en plan,
annerledes enn alle de andre før dere.
Dere får mitt samtykke.
I tredje stadie skjønner dere at det ikke virker, og dere blir
triste, og føler at dere har skuffet meg,
og jeg må forsikre dere om at jeg er ok,
så dere føler dere bedre. Kan vi bare droppe det?
Jeg vet det er komplisert, men jeg tror...
Hvor lang tid tar det før milten min er bra?
Hvor lenge til jeg er tilbake i salen?
Avhenger av type sal.
Jeg vil gjerne ha sex med så mange menn som mulig,
til svulsten sier stopp.
- Mål. - Imponerende.
Dette fallet ødela for planene mine, og
- ikke på en god måte. - Vel, forutsatt
at milten heles uten komplikasjoner,
er du tilbake til din vanlige livsstil
om noen få dager, kanskje en uke.
Kan det gjøres enda kortere?
Delvis hudtap, brukne bein, ekstrem vev- og nerveskade.
- Hva har vi her? Au! - Ja.
En 27-åring satt fast hånden i en svingdør.
Ikke bra. Hva er planen?
Siden skaden er nivå 7, er vi midt i gråsonen
mellom berging og amputasjon, så...
Jeg vil gjerne høre hva Warren tenker.
God idé.
Rekonstruktiv kirurgi er utelukket.
Hvis vi prøver det,
er det stor sjanse for at det ikke går,
og om seks måneder amputerer vi hånden.
- Det er sant. - Amputasjon er enklere.
Men enkelte pasienter takler det ikke mentalt.
- Velg smart da. - Siden vi er i en gråsone,
må vi se etter andre indikatorer.
LSI og PSI kan gi oss et bedre bilde av iskemien,
beinmuskelskaden, og omfanget av den vaskulære skaden.
Du skriver ikke en forskningsrapport,
du behandler en pasient på morfindrypp.
Ta en avgjørelse.
Ifølge disse tallene, så sier jeg at vi amputerer.
Her er et tall, Warren, 27.
En 27-åring ønsker å beholde hånden.
Vi gjør en roterende klaff med antibiotiske perler
og prøver å redde hånden.
Selvfølgelig.
Book en sal og skaff meg noen bilder
av hans venstre og høyre lår, for transplantasjonen.
Greit.
Det var en gråsone.
Hei. Meredith snakket om å invitere Nathan i kveld.
- Invitere ham hjem? Til huset vårt? - Ja.
Og så ble det rart, og nå skal hun ikke.
Jeg prøver fortsatt å forstå at hun dater ham.
Herregud. Svulsten.
Hva?
Det er derfor hun tok svulsten ut av rommet.
Hun vil ikke ha sex med ham foran alteret til Derek.
Hun gjorde ikke det med den siste fyren.
Og se hva som skjedde. Skriking og gråting
og vi som sparker en halvnaken mann ut på gata.
Hun rydder en sti.
- Hun går videre. - Hun går videre.
Det er seriøst med henne og Riggs.
Vi må støtte det.
Nå er vi i bukarterien,
og det ser ut som miltarterien.
- Ok. - Meredith, jeg vil bare si ifra.
- Jeg kommer hjem sent i kveld. - Ok. Legger inn gelfoam.
Mer enn sent, faktisk. Jeg skal ta en titt på Hollys tilfelle.
Jeg har noen gamle mapper og studier jeg vil se over med henne.
- Jeg trodde ikke hun ønsket det. - Med skanningen og papirarbeid
kommer det til å ta mye tid.
Du burde vel regne med at jeg camper her
og ikke kommer hjem.
- Ok. - Ville bare si ifra.
- Takk. - Bra.
- Burde jeg spørre? - Nei.
Ok.
- Tusen takk for at dere fant oss. - Vi ringte skolen.
Vi ringte venninnen hans Sabrina. Vi ringte politiet.
Han sa han tok toget hit? Kjære vene.
Vi bor en time unna.
Liam fikk et anfall mens vi pratet med ham.
Vi tok ham til CT for å sjekke.
David, Marie. Liam har en veldig stor svulst.
Det kalles hypofyseadenom, og han vil trenge hjernekirurgi.
Jeg er lei for det.
Er det derfor han har hatt mye hodepine
og vært så trøtt?
Når får vi ham hjem?
Det avhenger av hvor fort hevelsen i hjernen går ned etter operasjonen.
- De fleste pasienter kan dra innen... - Nei, Liam skal ikke opereres.
Eller noe annet. Ingen flere sprøyter, ingen skanning.
Vi tror ikke på den type inngripen.
Jeg tror ikke dere forstår hva vi sier.
Hvis dere tar Liam hjem uten behandling, blir det verre.
- Han kan dø. - Nei, det vil han ikke.
Ikke hvis det er Guds vilje.
Takk for at dere respekterer vår tro.
Hvor raskt kan dere skrive ut sønnen min?
Og dette fastslår at dere tar Liam med hjem
- mot medisinsk anbefaling. - Jeg vet at dette sikkert synes
litt uvanlig.
Jeg setter pris på forståelsen.
Skjønner du at "mot medisinsk anbefaling"
betyr at hvis du tar med Liam,
er det stor sjanse for at han dør.
Takk, dr. Edwards.
Hvor har du lært at du kan snakke til pasienter slik?
Hun er ikke min pasient.
Emboliseringen gikk bra.
Jeg klarte å stoppe blødningen i milten.
Vi må overvåke deg de neste 24 timene, og...
- så tror jeg det går fint. - Ok.
Jeg burde ha skrudd på lyset.
- Jeg ville ikke vekke ham, vet du? - Det var høflig.
Nei, det var fordi jeg ikke ville prate med ham.
Han er typen som alltid sier, "Jeg skal fortelle deg noe",
før han forteller deg noe. Som om det fortjener å bli annonsert.
- Så han er ikke noe å spare på. - Jeg leter egentlig ikke
etter en å spare på. Jeg er borte snart.
Så, jeg kan ikke holde fast på noe.
Jeg leter bare etter det som ser bra ut i øyeblikket.
Hei, Holly.
Kjæresten din er her. Han spør om å få komme opp.
Å, nei. Naboen må ha sladret.
Sa han kjæreste?
Kan du bare si at jeg døde?
- Vi kan si at du sover. - Da forsvinner han ikke.
Hvis han blir værende,
så må noen til slutt fortelle ham at jeg døde.
Så la oss bare spare ham for det.
- Vi kan snakke med ham. - Ok.
Han er dum, men han er søt. Og, han...
Ta gjerne en prøvetur. Jeg skal ikke tilbake.
Dr. Minnick? Jeg tror du har rett angående Ben Warren.
Å?
Jeg så noe som kan bekrefte mistanken din.
- Jeg skylder deg en unnskyldning. - Jeg er ny. Det hjelper.
Du har kjent dem i årevis. Det har ikke jeg.
Det er sant.
Jeg leste Stephanie Edwards mappe,
og jeg la merke til...
da kjæresten hennes døde på Shepherds bord,
gikk Edwards tilbake til arbeid umiddelbart.
Jeg så ingen dokumentasjon på rådgivning eller terapi.
Hun var ok. Hun er veldig fokusert.
- Så det er nei. - Hvorfor er du så interessert i henne?
Jeg la merke til noen røde flagg. I dag, for eksempel,
var hun upassende med en pasients familiemedlem.
Hun kan være arrogant, og hun kan være spydig.
- Hun er kirurg. - Som trigges av pasienter.
Stol på meg. Edwards vet mer om pasienter enn de fleste av oss.
God natt.
Du kan ikke fortelle ham at hun er død.
Men det var det hun ville. Jeg mener, han må få vite det.
- Det er snilt. - Det er ulovlig, for å si det mildt.
Er det ham? Hei.
- Corey? - Ja. Det er meg.
- Fortalte dere Holly at jeg er her? - Ja.
- Hør, Corey. - Vi fortalte det. Hun vet.
Synes hun det er rart? Jeg mener, vi...
Vi møttes nettopp. Men vi ble nære.
Er hun ok?
Corey, vi har veldig dårlige nyheter.
- Holly... - Har hatt en røff dag
og er ikke klar for besøk akkurat nå, så...
Ok.
Det er supert.
At hun er ok. Jeg var så bekymret...
Ja, du kan gå hjem nå.
- God natt. - God natt.
Hun har rett. Han er søt.
- Kanskje du skal legge an. - Du er en mørk person.
Jeg kan ikke møtes i kveld.
Det er ikke så farlig.
Jeg har en pasient som føder en baby med CDH,
og jeg kommer til å være her hele natta.
Selvfølgelig. Jeg forstår.
Jeg gledet meg til det.
Jeg ser etter deg. Hele dagen.
Når jeg runder et hjørne eller passerer et røntgenrom.
Går inn i en heis.
Håper at jeg...
skal få et glimt av deg. Og når jeg...
ser deg...
hver gang må jeg trekke pusten...
bare litt.
Og hjertet slår fortere. Hendene svetter.
Å se deg...
snakke med deg, og...
berøre deg.
Det er alt jeg tenker på.
Er det?
Jeg kan ikke vente på våre nakenplaner.
En natt til med forventning, trenger ikke å være så ille.
Hei.
Hei. Nathan.
Beklager. Jeg må avlyse.
Jeg har hatt en tøff dag, og jeg er ikke klar for å besøk.
La oss prøve i morgen.
Ok. God natt.
ELSKE HVERANDRE SELV NÅR VI HATER HVERANDRE.
TA VARE PÅ HVERANDRE NÅR VI ER GAMLE OG SENILE.
Er Liam borte?
Lot du foreldrene ta ham? Han var min pasient!
Vi kan ikke holde en mindreårig mot foreldrenes vilje,
spesielt når behandlingen strider mot deres religion.
De har rett til sin tro, og vi må respektere det.
Selvfølgelig! Men hva om svulsten begynner å blø?
Hva om han får slag?
De signerte med en gang han våknet opp.
Gutten tok et tog alene for å be oss om hjelp.
Ekte hjelp. Ikke bønn og olivenolje på hodet.
Ingen nevrokirurg vil kutte i et barns skalle uten foreldrenes samtykke.
- Fordi det er ulovlig. - Kan vi få en rettsordre.
Loven beskytter familier mot påtale
hvis troen deres forhindrer dem fra å søke medisinsk behandling.
Og jeg vil tro at du, men din historie,
ville ønske å følge loven akkurat nå.
- Hvordan gikk det? - Han kom ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg vet ikke,
men jeg hørte at hun ringte og avlyste,
og så ble hun på rommet hele kvelden.
- Tjuvlyttet du? - Nei.
Kanskje. Jeg var nysgjerrig. Og jeg var i gangen.
Jeg tenkte jeg skulle flytte den store, skumle svulsten.
Jeg har en stor, skummel svulst. Jeg var oppe i hele natt
og studerte den, og tror jeg løste det.
Nå sier du jeg kunne løst det fra
- mitt eget soverom. - Min egen seng.
- Jeg vil ha en stor, skummel svulst. - Skaff deg din egen.
- Jeg må til pasienten min. - I hele natt?
Jeg vet.
Holly, jeg vet at andre leger har sviktet deg,
men de tenkte ikke utenfor boksen.
Jeg har studert hjertet ditt,
jeg har studert svulsten, og jeg kan klare dette.
- Nei. - Hør...
Det er bare seks leger i verden som kan utføre denne operasjonen
og jeg er en av dem. Vi kan klare det.
Nei, jeg sa jo det.
Ingen flere besøk. Ingen nye planer.
Bare fiks milten min,
og send meg av gårde.
Holly, dette kan gi deg livet tilbake.
Men dette er livet mitt. Jeg trenger det ikke tilbake.
Jeg trenger ikke det hvite stakittgjerdet og masse barn
og hunder eller hva enn slags fremtid
dere tror dere kan gi meg, for det kan dere ikke.
Jeg trenger ingen fremtid. Jeg har det jeg trenger nå.
Er det dette du ønsker?
Det jeg ønsker er å ligge med en blind mann
etter at han har gitt meg en fantastisk massasje.
Jeg vil ha upassende, høylytt sex
i et av de lydbadene. Og en operasjon
vil komme i veien for det, så takk, men nei.
Kjenner du det?
Vent et øyeblikk.
Hei.
- Går det bra? - Jeg leter etter dr. Karev.
Jeg kjenner dr. Karev.
Liam? Hva gjør du... Jeg tar meg av ham.
Er du ok? Det går bra.
Du må virkelig like tog. La oss finne et sted å sitte.
Bare følg meg.
Liam, jeg trodde du var rett bak meg.
Går det bra?
Liam, kan du se meg?
- Du er kjempeflink. - Ta på fingeren min.
Alt ble mørkt så fort. Jeg kunne ikke se.
Du er her nå. Det er ok.
Apopleksi.
Svulstens blødning kan presse mot den optiske nerven.
Unnskyld.
- Hvorfor beklager du? - Jeg lover, jeg prøvde.
Jeg gjorde som de sa, og ba og ba,
men det hjalp ikke. Gud hjalp meg ikke.
Kan du hjelpe meg, dr. Karev? Kan du fikse øynene mine?
Pust dypt. Kan du gjøre det?
Jeg lover at jeg skal gjøre alt jeg kan for å hjelpe deg.
Men jeg må snakke med dr. Edwards først, ok?
Bare vent her.
Straks tilbake.
Hva kan vi gjøre uten foreldrene? Vi trenger samtykke.
Ikke hvis det er akutt. Vi må kontakte nevro
- og gjøre ham klar for operasjon. - Burde vi ikke melde dr. Minnick?
Nei, fordi Liam har... et anfall.
- Nei, det har han ikke. - Jo.
Vi kan ikke, det er galt.
Å ikke hjelpe et døende barn er galt.
Ville du bare sett på hvis han hadde et anfall nå?
Han har et anfall. Så vi kontrollerer det.
Book en sal og meld Shepherd.
Da bør jeg registrere det. Jeg er assistentlege.
Nei. Vi bruker Minnick-metoden i dag.
Jeg skriver ordrene, så jeg tar skylda.
Husk å bruke Lorazepam først. Og legg ham over på siden.
- Greit? - Greit.
Og gi ham litt Mannitol.
Holly, din hematokrit har vært stabil.
- Ser ut som emboliseringen virket. - Bra, for dette sykehuset
har mange attraktive menn som jeg ikke
vil legge an på før jeg blir kvitt disse slangene
og ledningene. Hun vet at jeg ser henne der borte?
Holly, jeg vet at du ikke ønsker operasjonen,
- og jeg vet at du er redd. - Nei, jeg er ikke redd.
Jeg var det når jeg fikk diagnosen, men så tenkte jeg,
hvordan skal jeg føle meg bedre?
Finn en kjekk kar, ha en vanvittig natt,
og alt ville være bra. Så jeg gjorde det, og fortsatte
til jeg innså, hvorfor gjøre noe annet? Sex og død.
- Det er det jeg vil. - Du kan si du er klar
for døden, mange gjør det, men fra en som har vært
rundt mye død, og blitt alene etter den,
kan jeg si at... stol på meg, du ønsker ikke det.
Spesielt når en som dr. Pierce
forteller at hun kan fikse deg, tilbyr det umulige.
Ikke ignorer det.
Det skumle er ikke å dø. Det skumle er å overleve
og akseptere at du har et liv å leve.
Vil du ikke leve det?
Tror du virkelig du kan fjerne svulsten?
Jeg sa jeg kunne gjøre det. Jeg mente det.
Ja, men andre leger har ment det.
Jeg vil utføre bypass.
Og jeg vil fjerne hjertet så jeg kan fjerne hele svulsten.
Dr. Grey, dr. Kepner vil assistere.
Holly, jeg kan fjerne svulsten.
Kjør på.
Er du sikker?
- Ja, gjør det. - Ok.
Dr. Shepherd, sosialkontoret vil ha tak i deg.
Nesten ferdig. Skål.
Er dette Liam? Lille Liam med de religiøse foreldrene?
- Ja. - Jeg så navnet hans på tavlen
og jeg kunne ikke tro det. Hvordan fikk du samtykke?
Jeg trengte det ikke. Han kom tilbake og det ble akutt.
Vi gjorde det som måtte til for å redde livet hans.
- Karev! - Er det noe jeg burde vite?
Åpnet du skallen hans uten at foreldrene visste,
- etter det som skjedde sist? - Han fikk et anfall.
Dr. Shepherd, det er sosialkontoret igjen.
911. Foreldrene er her.
- Hva skjedde sist? - Ingenting.
En av dere må begynne å snakke, nå.
- Så dere holder ham som gissel? - Jeg forstår at du er sint,
men din sønn har hatt en hjerneoperasjon. Vi kan ikke slippe ham ut ennå.
Det vil utsette ham for stor risiko for infeksjon, til og med død.
Hun har rett...
Ikke snakk til meg. Du visste hva vi mente om dette.
Du hadde ingen rett til å ta på ham!
Hvis dr. Karev ikke hadde grepet inn,
ville dette vært en helt annen samtale.
Ifølge dr. Shepherd, påvirket Liams svulst
synet hans alvorlig. Det var et spørsmål om tid.
- Men han er ok nå? Kan han se? - Marie.
Dr. Shepherd klarte å fjerne hele svulsten fra den optiske nerven.
Vi må vente til han våkner med å bekrefte at synet er tilbake.
Skatten min...
Jeg håper du likte å praktisere medisin,
for når jeg har saksøkt dette stedet, er du ferdig.
- Jeg vet du gjorde noe. - Han fikk anfall.
- Sjekk journalen. - Du kan havne i fengsel, Karev.
- Igjen. - Det gjør jeg gjerne for denne.
- Hvor mange fingre ser du? - Tre?
Riktig. Du klarte alle.
Du er kjempeflink, Liam.
Takk.
Bare hyggelig.
Dr. Edwards.
Jeg kommer tilbake.
- Det er på tide å prate. - Unnskyld?
Hvorfor la dr. Karev inn disse ordrene?
Han fulgte din metode, han lot meg lede.
Han ga ikke ordre om å operere uten foreldrenes samtykke?
- Som jeg sa, jeg ledet. - Hva gjorde Karev?
Fortell meg nøyaktig hva han gjorde...
Hvorfor? Alt står i journalen.
Vi reddet livet hans.
Liam lever. Han kan se, svulsten er borte, og han lever.
Det er jobben, eller?
Deler venstre kammer.
Hvilket venstre kammer? Alt er svulst.
Hvordan orker hun all den sexen
med denne tingen i brystet? Når jeg kommer hjem fra jobb,
har jeg knapt energi til å skifte sokker.
Skålen med is.
- Holly er der ute. - Gjør alt hun vil
tar alle hun vil ha. Når som helst.
- Jeg er litt misunnelig. - Er du misunnelig på dette?
Pokker.
Den har invadert hele veien til bakre perikard.
Plan B.
La oss se om vi kan fjerne denne svulsten fra lungeårene.
Warren. Bli med meg.
Hva ser du her?
Jeg ser operasjoner.
Nei, du ser assistentleger som opererer.
- Hvor er navnet ditt? - Jeg dekker gropa.
Nettopp. Du er senior assistentlege.
Du burde ikke sy sammen tær, du burde reparere pulsårer.
Jeg har ikke noe imot det. Jeg liker å være der jeg trengs.
Du er kirurg. Du trengs i operasjonsrommet.
Tror du Wilson og Edwards holdt seg i bakgrunnen og ventet
på en sjanse til å skinne? Nei. De tok den.
- Dr. Webber... - Hør. Jeg vet hva du kan gjøre.
Men det er ikke bare jeg som skal anbefale deg lenger.
Det er en følelse av at du spiller for trygt.
Dette kommer fra Minnick? Du fortalte henne at hun tar feil?
Tar hun feil?
Si det du.
Vi har løsnet den fra lungearteriene.
Må videre ned, må følge denne svulsten ned.
- Hva gjør du her? - Jeg har svulstfeber.
Jeg hadde hjernekirurgi på en ung gutt. Så hørte jeg at du
har en stor, vakker svulst her. La meg se.
Den er massiv. Den er vakker.
Svulstenes Sixtinske kapell.
Den har trengt dypt inn i hennes bakre mediastinum.
Disse svulstene er ikke vakre. De er skremmende og smarte
og designet for å kvele livet ut av noen før de har
- en sjanse til å leve. - Utsøkt.
Hva er det?
Den har vokst helt inn i spiserøret hennes.
Vi kan ikke rekonstruere hele brysthulen.
Hvis den er i spiserøret,
kan den også ha trengt inn i ryggraden.
Du risikerer lammelse hvis du prøver å ta den ut.
Vi kan i det minste fjerne svulsten
fra hjertet, lindre noe av symptomene.
Den vil vokse tilbake, men sakte,
det vil gi henne litt tid.
Maggie...
Jeg vil gjenopprette spiserøret
og lage en spyttfistel, og så gå tilbake
- og rekonstruere og... - Men det er umulig.
Vi sa vi skulle gjøre det.
Vi sa vi skulle gjøre det umulige.
Men vi tar bort den livskvaliteten hun har igjen.
Det høres fryktelig ut, men hun har tilpasset seg dette.
Hun har lært å leve med det.
Så jeg må si at jeg ikke kan gjøre det?
Kan vi få opp farten? Jeg vil ut herfra.
- Dette får deg ut herfra. - Du skal ikke ta flere
- avgjørelser for barnet mitt. - Vi gjorde ikke. Liam avgjorde.
- Vi støttet dem. - Liam er et barn. Mitt barn.
- Og det er ikke din jobb. - Nei, det er din. Vi gjorde din jobb.
Din jobb er å beskytte barnet ditt, og holde ham trygg
og sunn, å si at alt vil gå bra, og
gjøre alt for at det skjer.
Det er jobben din, og du klarte det ikke.
Det er ikke jobben min. Det er opp til Gud.
Hvis Gud gjorde noe for Liam,
så var det å bringe ham trygt til oss, fordi han så
at han gjorde deg så svak og dum
at du ville drepe ditt barn.
Du vil brenne i helvete.
Basert på det jeg så i dag, så må hun suspenderes.
- Vent litt nå... - Skadet hun mannen?
- Det spiller ingen rolle, eller? - Jeg kan ikke tro dette
- fra Edwards? - Kan du ikke? Du
sa selv at kjæresten døde, en tidligere pasient.
Ingen rådgivning, ingen støtte, ingen avspasering.
Jeg sa at vi holder øye med henne. Hun viste ingen tegn...
Studenter som henne viser ikke hva de trenger før det er for sent.
Hun utelukker alt annet enn jobben.
Hun har en ekstrem tilnærming til pasienter,
enten knytter hun seg altfor sterkt eller helt uten følelser.
Og nå dette? Dette er indikasjoner på utbrenthet.
Jeg vil bare si at jeg ikke siktet på hodet hans.
Jeg siktet på veggen. Jeg er ikke dum.
Jeg var bare sint.
- Du bør ikke være morsom nå. - Jeg er ikke morsom.
Jeg skulle ikke ha gjort det. Jeg var sint.
Pasienten var et barn.
- Et sykt barn. - Han var et lite barn
som ikke hadde noe hjelp.
Jeg mistet kontrollen.
Og jeg beklager.
Det er oppsiktsvekkende.
Edwards har fått altfor frie tøyler,
og jeg klandrer ikke henne. Hun er et produkt av miljøet.
Dårlig eller fraværende tilsyn fra Webber eller Bailey.
Og Karev assisterte henne i dag.
Han er neppe et godt eksempel på tilbakeholdenhet.
Dette er grunnen til at jeg underviser...
Beklager. Jeg må stoppe deg der.
Unnskyld. Jeg vet han er din venn...
Hei, stopp.
Jeg har på meg sexy undertøy, og jeg har tenkt
på i kveld siden i går. Jeg vil ta deg med hjem
og ta av alle klærne dine, og jo mer du snakker
om Webber og Karev, jo mindre har jeg lyst til å gjøre det.
Så, med all respekt, hold kjeft.
Sett deg i bilen og bli med meg hjem.
Jo? Skal vi ta en øl.
Jeg har teratom eksisjon kl. 07:00. Jeg må lese meg opp. I morgen?
Ja, i morgen.
- Jo? - Ja.
- Går det bra? - Ja, da, jeg har det bra.
Å snakke med deg er nok den eneste gode tingen
- som kom ut av dette året. - Andrew...
Vent litt. Det siste året har vært tøft for begge.
- Jeg vet, og jeg er lei meg. - Vet du? Det er ikke jeg.
Jeg er ikke lei meg. For jeg føler at vi gikk gjennom det sammen.
- Jeg føler... - Stopp.
Vær så snill.
- Jeg vet hva du skal si. - Jeg...
- Jeg tror ikke du... - Og i det øyeblikket du sier det...
Ok.
Vi ses i morgen.
Den visuelle prøven ser bra ut.
Vi regner med at han blir helt fin.
Liam kom seg helt til sykehuset på egenhånd.
Blind.
Det var et mirakel.
Eller så fikk han hjelp. Noen kjørte ham hit.
Herren hjelper de som hjelper seg selv.
Så, svulsten er fortsatt der.
Jeg er lei meg, Holly.
Herregud, hva sa jeg?
Dere leger, dere gale mennesker.
Dere bare må prøve, dere bare må skjære i folk.
Å fjerne svulsten fra hjertet ditt
vil hjelpe symptomene og gi deg mer tid.
Denne svulsten, den er en del av meg.
Den er som håret mitt eller puppene
eller mine rare tær.
Jeg har ryddet plass til den.
Vi fikk deg til å gjøre det?
Vi fikk deg til å la oss føle oss bedre.
Det skjer hver gang.
Du er i trøbbel.
Nå er du advart. Jeg øker innsatsen.
Heretter, går jeg etter deg.
Jeg skal ta operasjonene dine, ta de beste fasilitetene.
Du kan flykte, men når du snur deg,
- så puster jeg deg i nakken. - Jeg vil ikke være der, så...
Hva mener du? Hva snakker du om?
Mine privilegier ble trukket tilbake.
- Jeg må gå til rådgivning. - Er det sant?
- Hvor lenge? - Kos deg med den økte innsatsen.
Nå har du en sjanse til å slå meg.
Jeg er glad jeg fikk tak i deg, dette er dr. Karev.
Alex Karev. Nei, jeg er ikke i trøbbel.
Nei, jeg trenger ikke advokat.
Jeg trenger en henvisning. Jeg må finne en kar.
Kan du hjelpe meg? Ok, et øyeblikk.
Ja.
Kroppen tilpasser seg. Men den kan ikke stenge helt av.
For da lever vi egentlig ikke, ikke sant?
Jeg forkaster kosesokker i kveld.
Jeg trenger sprit. Noen som vil ha en drink?
Gjerne. Og en mann. En søt, ny, attraktiv mann.
- Jeg vil ikke forelske meg. - Nei, ikke en kjæreste.
Jeg vil ikke vente til jeg er døende før jeg
- har det gøy. - Blir dere med?
- Ikke i kveld. - Jeg vet ikke.
Ingen leger.
Fremmede. Hvor ville Holly gått? Jeg sjekker Yelp.
Ha det gøy.
Hvordan har Holly det? Er hun våken? Kan jeg se henne?
- Corey, dårlige nyheter. - Ok.
- Det er på tide å slippe henne.
- Herregud. Døde hun? - Nei, jeg sa ikke det.
Men du kommer ikke til å se henne igjen.
Corey, husk tiden dere tilbrakte sammen,
men ikke la det holde deg tilbake. Ikke sitt her og vent lenger.
Grip det nye livet ditt og gå ut og lev det.
- Ok... - Endring er bra.
Så vi lar døren stå på gløtt.
- Jeg har ikke sett deg i hele dag. - Skal du ut?
- Det skal jeg. - Jeg også.
Og håper at det er verdt risikoen.